<p lang="ro-RO"><span style="color: #000000;"><span style="font-size: large;">Ei, să nu vă imaginați că vă vor ataca prin codri deși și pădurile umbroase. Haiducii moderni au laptop, tablete, telefoane mobile cu care sunt conectați la toate noutățile. Nu mai călăresc, dar stăpânesc caii putere de pe mașinile moderne. Unii dintre ei sunt primari, alții au constituit un ansamblu popular prin 1999. Au scos și discuri pentru că se pricep să cânte de inimă albastră și frunză verde, la fel de bine ca strămoșii lor.</span></span></p>
[gallery columns="4" ids="5672,5673,5674,5675,5676,5677,5678,5679"]
<p lang="en-US"><span style="color: #000000;"><span style="font-size: large;"><span lang="ro-RO">Ne-am întîlnit la Drăgășani, știți dumneavoastră, orașul și zona aceea celebr</span>e<span lang="ro-RO"> pentru vinurile sale</span> (care concureaz<span lang="ro-RO">ă celebra regiune Bordeaux). Despre ele scria Gib Mihăescu în nuvela La Grandiflora, care a împrumutat </span>numele <span lang="ro-RO">unui vin Cuvee Grandiflora alchimiști</span>lor<span lang="ro-RO"> de la Cramele Avincis</span>.<span lang="ro-RO"> În jurul urbei dealurile sunt asaltate de podgorii vechi și noi - acoperi</span>te<span lang="ro-RO"> de </span>investi<span lang="ro-RO">țiile caselor Isărescu, Iordache, Știrbey, Negrini ori Spârleni. Fiecare are socotelile lui, drept urmare nu se prea deschid circulației turistice, cultivate pe Drumurile Vinului. Punctul imaginar de plecare ar fi Muzeul viei și vinului din oraș, refăcut modern cu fonduri europene. </span>Acest<span lang="ro-RO"> potențial ar trebui să atragă mai mulți vizitatori mai ales că hotelurile oferă condiții bune de cazare. Dar nu se întâmplă deocadată așa. Administrațiile locale ar trebui să creeze și alte atracții pentru ca turiștii să se oprească în zonă cel puțin pentru un weekend. Agențiile de turism sunt cam anemice în această privință. </span></span></span></p>
<p lang="ro-RO"><span style="font-size: large;"><strong><span style="color: #000000;">DUPĂ TUDOR ȘI IANCU</span></strong></span></p>
<p lang="en-US"><span style="color: #000000;"><span style="font-size: large;"><span lang="ro-RO">Pentru a crește vizibilitatea zonei e nevoie ca de oxigen de imaginație convertită în proiecte. Cinci primari </span>Lixandru Carmen <span lang="ro-RO">(</span>Sute<span lang="ro-RO">ș</span>ti<span lang="ro-RO">), </span>Sp<span lang="ro-RO">â</span>rleanu Ion <span lang="ro-RO">(</span>Cre<span lang="ro-RO">ț</span>eni<span lang="ro-RO">), V</span>asile Ion <span lang="ro-RO">(</span>Pesceana<span lang="ro-RO">), </span>Duicu Iustin<span lang="ro-RO"> (</span>Gl<span lang="ro-RO">ă</span>vile<span lang="ro-RO">) și </span>Dr<span lang="ro-RO">ă</span>ghici Constantin <span lang="ro-RO">(</span>Am<span lang="ro-RO">ă</span>r<span lang="ro-RO">ăș</span>ti<span lang="ro-RO">), s-au gândit să pună la punct un program care să reunească mai multe atracții care se înșiră pe Valea Peșcenii. Șeful cu ideile este primarul Drăghici care are mulți susținători printre care fratele ori membrii Ansablului ”Haiducii din Amărăști”. Într-o întîlnire cu câțiva dintre cel mai valoroși jurnaliști și editori de turism el a subliniat că prin dezvoltarea unor programe turistice ar putea creea noi locuri de muncă. Asta ar conduce la creșterea atractivității a zonei pentru tinerii ce locuiesc aici. Programe, în curs de definitivare, au în interiorul lor povești legate de întâlniri ipotetice și personaje istorice. Pe aici bântuiau acum aproape 200 de ani, haiducii (denumirea Amărăști își trage seva de la locuitorii... amărășteni). Ținut de legendă în care fermentează amintirile răzvrătiților Olteniei, simpli aventurieri, răspopiți, păstrează și întâmplări din perioada fanariotă când birurile sufocaseră populația. Le mai rămânea doar calea pribegiei și a fărădelegilor. Ei jefuiau pe slujbașii domnitorilor grecotei instalați în Valahia de Înalta Poartă și o parte din avuții erau reâmpărțite săracilor. Din rândurile lor au apărut viteji ce s-au alăturat regimentelor de panduri ale lui Tudor Vladimirescu, ce au pornit revoluția la 1821. În Poiana lui Tudor s-ar fi întâlnit pe la 1820 Iancu Jianu, cel mai vestit haiduc din Oltenia, cu Tudor Vladimirescu și celebrii săi panduri. Pe acest subiect se poate croșeta, ca și pe cel al altui hainduc Cornea, care din banii jefuiți de la bogați a contribuit la ridicarea unor lăcașe de cult.</span></span></span></p>
<p lang="ro-RO"><span style="font-size: large;"><strong><span style="color: #000000;">ILEANA - UN FIERAR DE PATRIMONIU</span></strong></span></p>
<p lang="en-US"><span style="color: #000000;"><span style="font-size: large;"><span lang="ro-RO">În zonă există și un site Dacic, </span>Cetatea de la R<span lang="ro-RO">ăești, pentru care va fi finalizată o infrastructură adecvată, 5 biserici dintre care 4 ortodoxe, cea mai cunoscută fiind Biserica din lemn. ”În ceea ce privește tradițiile în fiecare localitate funcționează ansambluri artistice care se primenesc periodic cu tineri pasionați. Călușarii încă mai există cu o adunare de vreo 10 de membri. Alături de Grupul de tineri ”Mireasma Zorilor” încercăm să reactivăm și ansamblul ”Flori de Mai„ renumit pentru dansurile sale. Mai avem și câteva tarafuri. Corneliu Bucur, mult timp director al Muzeului ASTRA, afirma după un spectacol că ”dacă toate satele ar avea păstrate tradițiile ca aici România ar fi printre primele din lume la conservarea folclorului”. Încercăm să punem în valoare munca mai multor meșteșugari, specializați în făcut butoaie, căruțe, cusătorese manuale dar și la războaie de țesut. O figură pitorească este fierarul Leana care mai execută piese din fier necesare cailor” - ne-a relatat primarul Constantin Drăghici. Leana de la Amărăști are probabil valoare de patrimoniu meșteșugăresc. La 78 de ani, e singura femeie fierar din zonă și din România. Meseria a preluat-o de la soțul său care s-a stins de vreo 40 de ani. Iar acum o dă spre moștenire fiicei sale care fură meseria în timpul mânuirii foalelor, o instalație originală ce refuză să-și dea duhul. </span></span></span></p>
<p lang="ro-RO"><span style="font-size: large;"><strong><span style="color: #000000;">DE E VIN, VENIM!</span></strong></span></p>
<p lang="en-US"><span style="color: #000000;"><span style="font-size: large;"><span lang="ro-RO">Toate acestea vor fi mai bine asamblate în proiectele turistice. Se caută un limbaj atractiv menit să atragă noile generații spre aceste locuri, de o frumusețe ca la începutul lumii.</span> Traseul parcurs de Tudor Vladimirescu <span lang="ro-RO">î</span>n 1821, <span lang="ro-RO">face subiectul unei rute și a unui concurs de cicloturism; Poiana unde s-au întîlnit Iancu cu Tudor, va fi amenajată pentru spectacole artistice; cele două brutării și singura pensiune din zonă, precum și fieraria doamnei Ileana (că așa se cuvine să-i spunem) vor găzdui tururi de inițiere pentru turiști; dacă se vor opri mai mulți aici va fi timp și de o vizită la Biserica de la Padina, pictată de Ioan Zugravu. Urmarea firească, mai mulți proprietari își vor amenaja o parte din camere pentru a primii turiști, își vor pregăti ceaunele pentru a găti tradițional, de la mămăligă trasă la cuptor până la tocană din legume și carne de porc, cîrnați descântați în mirodenii. Parte din acestea am testat și noi împreună cu Haiducii de la Amărăști la un pahar de vin. Cîntecele lor tradiționale te fac să te încingi într-o horă în care toți sunt mîndrii că sunt români. Dar ce facem cu vinului de Mitrofani. În vom...aprofunda. Cu prima ocazie! Nu de alta dar pe Valea Peșcenii circulă o vorbă foarte potrivită: ”De e vin, venim!” </span></span></span></p>
<p lang="ro-RO"><span style="font-size: large;"><strong><span style="color: #000000;">MARIAN CONSTANTINESCU</span></strong></span></p>
<p lang="ro-RO"></p>