<p align="justify"><a href="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Napa_Valley_Wine_Train10.jpg"><img class="alignnone size-thumbnail wp-image-827" title="IMG_5227" src="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Napa_Valley_Wine_Train10-150x150.jpg" alt="" width="150" height="150" /></a> <a href="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Napa_Valley_Wine_Train20.jpg"><img class="alignnone size-thumbnail wp-image-828" title="rack-card-front-reshoot-04" src="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Napa_Valley_Wine_Train20-150x150.jpg" alt="" width="150" height="150" /></a> <a href="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Napa-12.jpg"><img class="alignnone size-thumbnail wp-image-829" title="OLYMPUS DIGITAL CAMERA" src="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Napa-12-150x150.jpg" alt="" width="150" height="150" /></a>
Trandafiri roz, albi... apoi un şir se termina cu un buchet roşu, vibrând sub soarele unei după-amieze californiene. Privind pe fereastra trenului, prima noastră experienţă în valea celebră a început cu întrebarea: de ce se plantează trandafiri la capetele şirurilor de viţă de vie? Apoi mi-am zis, e oare greu să creezi un produs turistic precum “trenul vinului”? Căutaţi  răspunsuri? Atunci parcurgeţi cu noi Napa Valley, probabil cea mai cunoscută zonă de podgorii a Statelor Unite.
<a href="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Napa.jpg"><img class="alignleft size-medium wp-image-830" title="OLYMPUS DIGITAL CAMERA" src="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Napa-300x225.jpg" alt="" width="300" height="225" /></a></p>
<p align="justify">E doar la o oră de San Francisco. O staţie de tren placată cu lemn, modestă, simplu recondiţionată, în localitatea Napa Valley. Păşind înăuntru începe lecţia: o sală mare împărţită într-o zonă de bar şi degustare şi o alta cu un mare magazin de vinuri şi suveniruri. În sală se face o prezentare de 15 minute a zonei vinicole Napa Valley. Ea are o formă de triunghi şi se îngustează spre munte, iar în acest spaţiu, de câteva sute de kilometri pătraţi se găsesc în jur de 300 vinării. Turiştii pot face pe parcursul introducerii o degustare de 4 vinuri, cu 10 dolari. Apoi se îmbarcă în trenul tras la peron, pentru o plimbare simplă. Experienţa deosebită însă, pe care unii îşi zic că şi-o pot permite odată în viaţă, dacă tot au ajuns aici, este a lua masa, dejun sau cină, în tren. Cumpărăturile la sfârşit!</p>
<p align="justify"><strong>-CUM ARATĂ PRODUSUL ?
</strong>Wine Train pleacă de două ori pe zi, cu pornire şi întoarcere din şi în localitatea Napa Valley. “Avem 9 vagoane recondiţionate, de la începutul secolului 20, mişcate de 2 locomotive. Toate produsele pe care le servim, se gătesc proaspăt, în timpul mersului, în cele trei bucătării. Pachetul turistic costă în jur de 100 de dolari şi include masa şi plimbarea cu trenul. Vinurile recomandate de specialişti se plătesc separat, în funcţie de dorinţa şi gustul clientului”- spune Savannah Mattfield, responsabilă cu marketingul.<a href="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Bucatarul-sef-Kelly-Macdonald.jpg"><img class="alignright size-medium wp-image-831" title="Bucatarul  sef Kelly Macdonald" src="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2011/12/Bucatarul-sef-Kelly-Macdonald-218x300.jpg" alt="" width="218" height="300" /></a>
La rândul său Trenton McManus, managerul care se ocupă de turiştii internaţionali, ne-a relatat că timpul de călătorie este de aproximativ 3 ore. La dus te aşezi comod în scaun, la bar sau la masă, cu un pahar de vin în mână, şi priveşti pe geam. Trenul se mişcă destul de încet ca să pătrunzi în atmosfera locului, să-ţi bucuri ochii cu dungile verzi, simetrice, ale viilor ce se înşiră lângă drum. Domeniile sunt elegante, fără a epata cu nimic, fără lux ostentativ în exterior. Case coloniale de lemn sau piatră, cu doar un etaj dar cu grădini sălbatice, aparent crescute fără regulă, pline de trandafiri. Zona respiră verde, lipsită de înghesuială ori agitaţie. Din tren se văd cam 50 de vinării, unele din depărtare, pe lângă altele trecem atât de aproape încât vedem oamenii aşezaţi la masă în curte. Numele lor sunt înscrise elegant, lângă intrare, şi sună graţios ori legendar: Tra Vigne, St. Supery, V. Sattui, Clos Du Val etc.</p>
<p align="justify"><strong>- ROBERT MONDAVI – ORICE LEGENDĂ ARE UN PREŢ.
</strong>În timpul călătoriei poţi beneficia de cunoştinţele unui „wine educator”, un specialist din partea locului, cunoscător al vinurilor şi bun povestitor al domeniilor din vale. Astfel aflăm că primele vii au apărut în zonă la jumătatea secolului al 19-lea. Regiunea a devenit însă faimoasă prin anii 1960, când Robert Mondavi s-a apucat serios de comerţ. La legendarul Mondavi e loc pentru toată lumea. Există diverse tipuri de programe, de la 15 la 100 de dolari, prin care, în principal se urmăreşte educarea publicului. Printre cele mai interesante produse ni s-a părut acela în care, testând vinuri, va trebui să găseşti muzica ce li se potriveşte, care le exprimă şi le potenţează valoarea. Dar la podgoriile din Napa Valley se vine nu numai pentru licoarea lui Bachus. Poţi face o nuntă, o conferinţă, un tur educaţional, o testare de vinuri în limuzină (după care fireşte, te întorci şi cumperi ce ţi-a plăcut cel mai mult), te poţi logodi sau transforma într-un călător romantic prin plantaţiile de viţă de vie, desfăşurate ca nişte covoare verzi pe mii de hectare. Dacă nu v-am convins ce-aţi spune de o aniversare într-o pivniţă cu vinuri vechi? Nu e nevoie să vă urcaţi în acea zi la volan. Pentru că aceste proprietăţi exclusiviste deţin camere de închiriat.</p>
<p align="justify"><strong> - KELLY MACDONALD E ÎNDRĂGOSTIT DE... VANILIE.
</strong>Dar cu ce te mai delectezi în tren! O probă la fel de grea şi de plăcută trebuie trecută pe traseul de întoarcere, la servirea mesei. Meniul făcut de bucătarul şef al trenului este, spunem solemn, cu mâna pe inimă, cea mai bună selecţie încercată în 20 de zile pe coasta de Vest. Kelly Macdonald e un tip simplu, roşcovan, cu un discurs entuziast. Dacă vrei să nu se mai oprească din vorbit, întreabă-l despre ce ţi-a gătit. Noi am încercat pentru început salata verde cu nuci trase în zahăr, brânză de capră şi sos acrişor de miere. Dacă un file de vită e uşor de asortat cu un sos de vin, cam pentru orice bucătar, somonul cu morcovi şi coajă de portocală trasă la tigaie în unt deja ni s-a părut de un rafinament aparte. Piureul de ţelină asortat cu roşii uscate şi gem de caise ne-a lăsat însă fără replică! Desertul vă poate părea banal: cremă de zahăr ars cu vanilie. “Secretul e simplu: dacă ai să te concentrezi puţin vei descoperi pe fundul cupei, ceva ca nişte seminţe fine de mac. Asta e vanilia care schimbă totul” – a explicat Kelly reţeta sa specială.
<strong>       </strong>     Kelly nu a ratat ocazia să ne mai spună că dragostea ca şi gastronomia nu au vârstă şi ca urmare el rămâne un căutător permanent de noi expresii. De aceea vrea  să meargă cât mai des posibil pe continentul european unde sunt extrem de multe lucruri de învăţat. Dacă prima ieşire a fost în Georgia, unde a rămas fascinat de gustul mâncărurilor, el speră ca în viitorii ani se va întâlni şi cu culturile culinare din România, Bulgaria ori Serbia despre care a auzit că sunt la fel de diverse ca cea din State. Chef-ul american spune că experimentează orice reţetă învăţată adaptând-o la cerinţele clienţilor săi. Este, se înţelege, un partizan al stilului fusion. Şi a încheiat prin a oferi un autograf cititorilor noştri.</p>
<p align="justify"><strong>- UN DETALIU SECRET – „WINE EDUCATOR”-UL.
</strong>Napa Valley Wine Train transportă între 80 şi 100.000 turişti pe an. Vagoanele de epocă sunt inscripţionate cu numele celor mai bune soiuri cultivate în vale: Cabernet Sauvignon, Chardonnay, <a title="Merlot" href="http://en.wikipedia.org/wiki/Merlot" target="_blank">Merlot</a>, <a title="Zinfandel" href="http://en.wikipedia.org/wiki/Zinfandel" target="_blank">Zinfandel</a>. Favoritul nostru a fost şi ramâne în California, cel din urmă. Coborând din tren, dacă ai avut o întâlnire romantică, îţi poţi lăsa un lacăt în formă de inimă, prins de gardul de pe pasarela gării. Magazinul de suveniruri este oprirea ultimă. Găseşti o mulţime de nimicuri care îţi fac cu ochiul, legate de vin: de la dopuri de plută, până la sticle reciclate, înfrumuseţate cu pietre decorative şi transformate în untiere. Vinurile sunt şi ele pentru toate buzunarele, de la 9 dolari la 160 dolari sticla. E greu să te hotărăşti ce ţi-a plăcut cel mai mult: Benessere Sangiovese 2007 de la preparatul de bază, Swanson Pinot Grigio 2009 de la desert... Şi, în timp ce încercam să ne decidem, ne-am dat seama că Napa Valley e o poveste bine spusă, cum s-ar zice tehnic, un produs excelent valorificat. Secretul constă în grija pentru detaliu. Iar răspunsul pe care l-am primit de la Richard Miami - „wine educator” la ferma Robert Mondavi -, este că ... trandafirii sunt puşi, aşa, de frumuseţe!</p>
<p align="justify"><strong>SÎNZIANA, DOINA &amp; MARIAN CONSTANTINESCU</strong></p>
<p align="justify">Mulţumiri pentru suportul acordat la realizarea acestei documentări US TRAVEL ASSOCIATION şi TRAVELPORT ROMANIA</p>