<a href="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2012/04/Marian-Constantinescu2012.jpg"><img class="alignleft size-medium wp-image-1183" title="Marian Constantinescu2012" src="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2012/04/Marian-Constantinescu2012-300x257.jpg" alt="" width="300" height="257" /></a>De ani de zile mediul de afaceri din turism se complace într-un anonimat…strălucitor. Canalele TV, audio, print, internet, mai puţin câteva publicaţii de turism, ne aduc în prim plan personalităţi ori persoane interesante, la momentul respectiv, pentru mesajul lor. La prezentare li se “grefează”, ocupaţia pentru a evita numele firmei pe care o conduc. Exemple întâmplătoare – Alin Burcea, director de agenţie, Dragoş Anastasiu, reprezentant TUI, Ion Antonescu, proprietar de hotel, Mircea Vladu, specialist în croaziere etc. Mai mult, atunci când se face un reportaj tangent, se transmite sau se scrie… “lansarea a avut loc la un hotel din Bucureşti”, ori “galacticii au fost cazaţi la unul dintre cele mai luxoase hoteluri din Capitală” sau, de râsul lumii… “în spatele nostru vedeţi hotelul unde va dormi Beyonce, cu ocazia concertului…etc”.
Unii confraţi de breaslă mi-au spus că li se interzice să afişeze numele firmei sau hotelului pentru a nu fi taxaţi pentru publicitate mascată. Asistăm la extinderea unei boli periculoase care macină, încet dar sigur, comunicarea. Dacă privim din aceeaşi perspectivă atunci <a href="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2012/09/Coperta-101.jpg"><img class="alignright size-medium wp-image-1549" title="Coperta 101" src="http://www.travellermagazin.ro/arhiva/wp-content/uploads/2012/09/Coperta-101-225x300.jpg" alt="" width="225" height="300" /></a>publicitate pentru instituţii şi mărci ar fi şi atunci când dai numele unui membru din USL, PRM, PDL sau mai nou DD. Publicitate ar fi şi când se dau numele unor fundaţii, asociaţii, federaţii etc. Mai ales că liderii lor scapă pe piaţă, “dezinteresat” chipurile, anunţuri comerciale, preţuri şi oferte despre diverse produse. Deunăzi ANAT, care este o asociaţie profesională, anunţa un program de litoral, plăteşti 5 şi stai 7 zile, la preţuri de atâtea sute de lei la 2, 3 stele ori la 4 stele. ANAT nu poate fi acuzată în condiţiile în care pachetele turistice sunt vândute prin… agenţii de turism. Ei bine, dar asta-i chiar publicitate mascată.

Sigur, nu se întâmplă nu numai în turism. Sindromul a atăcat toate companiile din ţara noastră. El ar trebui să fie combătut pentru a nu se transforma într-un virus. De către cine? De investitorii din industria turistică. Ei ar trebui să se caute de…“mărunţiş” prin buzunare, şi să finanţeze o campanie de combatere a acestei confuzii întreţinută în mass media. O campanie pe bani care ar trebui lansată acum. Cu cât vor trece anii ieşirea din anonimat a firmelor care prestează în industria turistică va fi şi mai costisitoare. Interesează pe cineva? Ar trebui. Mai ales pe cei care se umflă pe ecrane, ca nişte păuni, gata, gata să le dea penele afară din plasma televizorului. Ei cred că toată lumea îi recunoaşte. Pe ei şi companiile lor de succes. În realitate sunt percepuţi doar ca… agent, proprietar de hoteluri, investitor bază agrement etc. E suficient?