<strong>Caru’ cu bere -135 de ani</strong>
George Coşbuc, Onisifor Ghibu, Barbu Ștefănescu Delavrancea, I.L. Caragiale, Octavian Goga, Ilarie Chendi, Iancu Brezeanu, Kirk Douglas, Jean-Paul Belmondo, Edward Kennedy, Rolling Stones, Demi Moore, John Voight, Danny Trejo, Prinţul Moştenitor al Japoniei – Naruhito, sunt doar o parte din milioanele de ”mușterii” care au trecut pragul acestei berării-restaurant.

[gallery columns="4" ids="3535,3536,3537,3538,3539,3540,3541,3542,3543"]
Muzicieni de legendă ca Zavaidoc, Jean Moscopol, Gică Petrescu, Johnny Răducanu și-au lăsat amprenta amintirilor aici. Cum, au trecut 135 de ani de afaceri cu guler alb, aici la Caru’ cu Bere? Se pare că da! Și la un asemenea eveniment ar fi fost și păcat să nu se răscolească istoria și să se pună la cale mai multe evenimente, printre care și întâlniri cu presa. Mai ales că ing. Nicolae Mircea, coproprietarul localului, este încă verde și le are cu istoria familiei cum nimeni altul. ”Acum 135 de ani, în 1879, pe Calea Victoriei nr. 2, la intersecţia cu strada Franceză, peste drum de Piaţa Constantin-Vodă exista Berăria „La Caru’ cu Bere”, înfiinţată de ardeleanul Ion Căbășanu (1846-1934 – voluntar în armata română – 1877).

Aici erau angajaţi doi nepoţi ai acestuia, Ion Mircea (1860-1998) şi Gheorghe Mircea (1865-1943), toţi trei veniţi în Bucureşti din comuna transilvăneană Cața (zona Rupea-Sighișoara), care aparţinea pe atunci Imperiului Austro-Ungar. După 20 de ani, în 1899 Nicolae şi Victor Mircea, fraţii lui Ion Mircea, invitau cunoscătorii prin Avis-ul din ziarul Adevărul în hala nou construită din Str. Stavropoleos, nr. 5, la o bere specială. Anunțul suna așa ”Avis cunoscătorilor de bere. Fabrica de bere Bragadiru, fierbind o bere speciale, ce poate rivaliza cu cea mai bună bere din Munchen, am luat - spre satisfacerea onor noastre clientele - asupră-ne desfacerea ei”. Astfel a început povestea Caru’ cu bere, unde forfota, voia bună şi bucatele delicioase domnesc de mai bine de un secol și un sfert”.

<strong>
1 milion de euro în circuit</strong>
Sigur, ca în orice istorie, pe aici nu au curs numai... bere și ciolane. În 1949 berăria a fost rechiziționată și preluată fără forme legale de către Statul Român. După exact 50 de ani, revendicată și cîștigată în instanță, ea revine înapoi urmașilor de drept. ”Cât timp a durat procesul de retrocedare, Caru’ cu bere a fost un fel de mausoleu în care intrai, te închinai, te uitai şi ieşeai bombănind: frumoasă arhitectura, dar ca servicii, nu recomandăm. În primăvara lui 2006 a început renovarea şi până în toamnă restaurantul a fost repus în circuit. Reţeta de succes a lanțului City Grill, care a investit la acea vreme în restaurarea și echiparea cu tehnologii moderne a localului peste 1 milion de euro, asociată cu o echipă tânără și dinamică, a (re)umplut mesele.

Chiar dacă nea Mircea Niculae are o memorie bună, ca să fim sinceri cu cititorii noștri, trebuie să spunem că în ceea ce privește atmosfera de la ” Caru’ cu Bere”, a fost cenușie, doar prin deceniul 1980-’90, în restul vremii comuniste localul a fost fieful grupurilor de turiști străini, veniți în România, dar și locul unde se organizau evenimente, expoziții de gastronomie, patiserie, cofetărie. Așa cum se pricepeau pe acea vreme specialiștii noștri. Despre ele pot vorbi și Ion Botez ori Ioan Argeșeanu, doi dintre lucrătorii ce au dat strălucire serviciilor localului.

<strong>3.000 de ciolane pe lună </strong>
Dragoş Petrescu, președintele grupului City Grill reamintește: „De 8 ani am reînviat spiritul Caru’ cu Bere. Am încercat să îi redăm strălucirea de ”loc emblematic al Bucureșcilor”. Suntem pe cale să reușim. Pentru că în prezent suntem considerați drept una dintre cele mai importante atracţii ale Centrului Vechi şi destinaţia principală pe care bucureştenii o aleg atunci când îşi invită prietenii din străinătate la masă, după cum reiese din ultimul studiu realizat de noi. La Caru’ cu Bere vine tot românul, măcar o dată: vârstnici - nostalgici ai vremurilor de studenţie, familii, pensionari pentru ofertele dedicate lor, studenţii în pauza dintre cursuri, şcolari care vin să asculte povestea Carului, tineri care înainte să meargă în club servesc masa. Aproximativ 35% din clienţii Carului sunt străini, veniţi organizat prin agenţiile de turism, dar şi individual.

Reţeta noastră este simplă: am înţeles că oamenii vor mâncare autohtonă bună şi deosebită, la preţuri decente, toate acestea într-o atmosferă veselă şi destinsă. Zilnic ne trec pragul 2.500 de clienți. Lunar se consumă circa 3.000 de ciolane. Ideea a fost și rămâne să dăm strălucire trecutului și nu să inventăm ceva nou”. Și acum Caru’ cu Bere îşi aşteaptă oaspeţii cu numeroase surprize şi cel mai apreciat preparat gustat de fiecare muşteriu: renumitul ciolan românesc de porc împreună cu varză călită, mămăliguţă, hrean şi ardei iute, alături de o bere făcută după o reţetă unică, originală din 1879.

<strong>Povestea merge mai departe</strong>
Dincolo de istorie, gastronomie și arhitectură interioară, clădirea are o parte nevăzută, cunoscută doar de către apropiații familiei, arhitecți și restauratori. Arhitectul Constantin Velescu declara, la întâlnirea cu presa”Proprietarii doresc să renoveze întreaga clădire, iar efortul implică marea responsabilitate de a nu altera arhitectura originală lăsată de înaintași. Se dorește ca după restaurarea completă Berăria să devină și un Așezământ cultural. ”Construcţia actualei berării, care s-a dorit a fi un templu al berii, a fost realizată pe vremea când primarul Capitalei era Barbu Delavrancea. Proiectul i-a aparținut arhitectului de origine poloneză Ziegfried Kofzsinsky, care a participat la edificarea mai multor obiective importante din România, inclusiv castelul Peleş.

Interiorul, ce a fost completat în anii ‘24 – ‘28 cu partea din faţă, poartă amprenta stilului neogotic de la elementele decorative, lambriuri, vitralii, picturi murale, candelabre până la elementele de feronerie. Crama a fost deschisă în anul 1930 ca salon de vânătoare şi, respectiv, cramă de vinuri. Aici se bea pe vremuri vinul la carafă, vestita baterie de vin. Spaţiul este acum un adevărat muzeu ce găzduieşte halbe de bere din perioade diferite de timp” - precizează Velescu.

Lucrările de restaurare, demarate pentru refacerea frumoasei faţade, dar şi a interioarelor de la nivelurile superioare sunt ample. Ele se vor desfășura în două etape pe parcursul a aproximativ trei ani. Se speră ca toate elementele să fie finalizate în 2016.

<strong>MARIAN CONSTANTINESCU
VASILE COSTRUȘ</strong>