<strong>LINCOLN - Când politica devine legendă...</strong>
... Şi legenda se transformă în destinaţie turistică de interes internaţional vorbim, evident, despre turism bine făcut! Punerea în valoare a moştenirii istorice a celui de al XVI-lea preşedinte american, Abraham Lincoln, este, din perspectivă turistică, un program fascinant, obligatoriu de parcurs pentru cei ce ajung la Chicago.

[gallery columns="4" ids="3523,3524,3525,3526,3527,3528,3529,3530,3531,3532"]

Nu este „râu, ram, drum” în Statul Illinois care să nu cotizeze cu ceva la amplificarea poveştii părintelui fondator al Americii moderne. Ieşim din Chicago luând-o pe celebra Route 66 până la întâlnirea cu Abraham Lincoln Route. Aşa începe povestea: pe la 1817 părinţii lui Abraham se mută din Kentuky în Indiana iar la 1830 regăsim familia în statul Illinois. Tânărul Abraham Lincoln se aşează în New Salem, un sat de meşteşugari, iar viaţa lui se contopeşte cu cea a comunităţii.

Autodidact, cu doar şase luni de şcoală propriu-zisă, el devine un personaj important. Aflăm toate acestea din povestea spusă de New Salem Historic Site, un proiect cultural de anvergură, care propune vizitatorilor un spaţiu interactiv: un muzeu al satului, reconstruit printr-o Fundaţie în 1917, un punct de informare turistică, camping, teatru, un muzeu al Ligii Lincoln şi evident un restaurant şi un magazin. Plimbarea prin satul New Salem te afundă în poveşti cu bunici la vatră, pantofarul satului, crâşmarul sau negustorul aflat în casa originală Onstot Cooper Shop redată muzeului în 1922. Stând de vorbă cu „pantofarul” am aflat că în epocă americanii aveau două picioare stângi (sau drepte), căci pantofii se făceau cu un calapod unic pentru ambele picioare. În plus ei se croiau mai mari decât talpa cumpărătorului din motive economice: să ţină mai mult.

<strong>Canalul, măgăruşii şi prăjitura</strong>
Cei şase ani petrecuţi de Lincoln în New Salem, au făcut tranziţia de la băiatul bun la toate (constructor de bărci, tâmplar, fierar sau luntraş) la bărbatul matur, angajat în avocatură şi politică. În 1832 îl găsim implicat în politica timpului, ca susţinător înfocat al construirii canalului Illinois-Michigan (I&amp;M Canal) dat în funcţiune în 1848. Povestea vibrantă a acelor timpuri este dominanta Muzeului de Istorie din Joliet unde există o replică a canalului. Trecerea vizitatorilor printre pereţii în mărime naturală ai I&amp;M este copleşitoare: se văd muncitorii care sapă la canal, inginerii care se ocupă de măsurători, oamenii vremii urmând rutina zilnică. După experienţa muzeală din Joliet, dorinţa de a vedea pe viu, ne poartă spre La Salle, locul de unde plecau vapoarele spre Chicago, trase de pe mal de măgăruşi.

Ca fapt divers, cercetătorii americani au stabilit că, în cei 23 de ani petrecuţi ca avocat, Lincoln a străbătut 450 de mile pe apele canalului, alergând de la un client la altul. Călătoria contemporană cu o ambarcaţiune tractată de măgari este o încântare. Ești măgulit de faptul că însoţitorul tău este chiar onorabila doamnă Mary Ann Todd Lincoln (ghidul agenţiei care poartă hainele de epocă ale soţiei lui Abraham Lincoln).

Programul turistic este garnisit cu informaţii despre modul în care se călătorea pe la 1848, ce se întâmpla pe vas, ce se mânca, şi mai ales poveşti despre imigranţii, majoritatea irlandezi, care au muncit la canal. Lecţia de istorie durează o oră, cât voiajul în sine, iar măgăruşii, mai mult de atmosferă, îşi fac veseli datoria, căci nava are motor acum. Doamna „Mary” nu uită să ne transmită reţeta prăjiturii preferate a lui Lincoln, înainte de a se retrage discretă în cotidian. Aflăm că circuitul are mare succes la publicul tânăr, că ea este o bunică fericită şi că nepoţelul ei este adoptat din România. Este momentul să fim şi mai bucuroşi şi să-i oferim o insignă cu stema şi drapelul românesc ca amintire.

<strong>
Urmează stația Springfield</strong>
Iată-ne în drum spre Springfield, capitala de drept a statului Illinois, unde începe de fapt cariera de avocat şi om politic a lui Lincoln în 1834. După 8 ani se căsătoreşte cu Miss Mary Todd şi se stabilesc în reşedinţa devenită acum muzeu. Cele mai importante clădiri ale oraşului par impregnate în aerul lor majestuos, de prezenţa şi vorbele lui. Și clădirea Old State Capitol păstrează ecoul discursurilor şi pledoariilor ţinute de Lincoln, biroul şi biblioteca sa. Reşedinţa familiei este conservată precum în epocă şi evocă un cămin fericit, cu patru copii (unul singur a trăit până în secolul XX), cu preocupările, grijile şi viaţa lui.

Despre Springfield celebrul om de stat spunea: „Acestui loc şi bunătăţii oamenilor săi le datorez totul!” Cei 17 ani petrecuţi de Lincoln în Springfield au constituit fundamentul filosofiei sale politice şi, deşi a pierdut în 1858 alegerile pentru Senatul SUA în faţa rivalului său Stephen Douglas, ecoul discursurilor sale l-a propulsat în conştiinţa publică. În 1861 a devenit, nu senator, ci preşedinte ales al SUA, susţinut de Partidul Republican, pe care îl fondase în 1856. Câştigă al doilea mandat prezidenţial la trei ani după primul. Lincoln devine legendă în 1865, într-o seară de aprilie, asasinat fiind în loja sa de la Teatrul Ford... Povestea „legendei Lincoln” o regăsim spusă în somptuosul complex Abraham Lincoln Presidential Library and Museum. Clădirea dotată cu facilităţile secolului XXI prezintă publicului totul: cabana de lemn a lui Abraham, de la New Salem, camera albastră - preferata soţiei, celebra pălărie cilindrică a preşedintelui, biroul său, tezaurul familiei, galeria eroilor din Războiul Civil şi multe spectacole intearctive. „Ochii lui Lincoln” sau „Fantomele din bibliotecă” sunt reprezentaţii văzute deja de peste două milioane de spectatori.

<strong>Ce poate face un Oscar pentru o gară !</strong>
Ca orice muzeu care se respectă, are la intrare un magazin de excepţie, de unde nu poţi pleca fără un suvenir de colecţie: replici ale bijuteriilor primei doamne, a pălăriei prezidenţiale, clasoare pentru monezi, ghiduri ori calendarul manifestărilor muzeale. Dacă timpul ne-ar fi permis, am fi optat pentru concertul dat aici în memoria sopranei de culoare, Marian Anderson. În 1939, fiindu-i intezis să cânte într-o sală cu spectatori albi, ea a decis să ţină reprezentaţia în aer liber, în faţa Memorialului Lincoln, bucurându-se de prezenţa a 100.000 de spectatori.

Răsunetul internaţional al concertului a temperat măsurile rasiste „încă” ale autorităţilor americane. Am ales să vizităm gara transformată în centru cultural şi nu ne-a părut rău. Great Western Depot are ca expoziţie permanentă recuzita celebrului film „Lincoln” . Regizorul Steven Spielberg, împreună cu Studiourile Dream Works au oferit necondiţionat exponatele. Plăcerea oferită de expoziţie este întrecută doar de bucuria vizionării filmului nominalizat la premiile Oscar. Am uitat să vă spun că la toate muzeele se face voluntariat, de la ghidaj la casa de marcat, o lecţie pe care încă trebuie să o învăţăm.

Autocarul rulează elegant spre intrarea în Route 66. Despre celebra panglică de asfalt într-un număr viitor.
<strong>DOINA CONSTANTINESCU </strong>